Хора, дръжте се!
Проклятие!
Водата попи... Не мърдайте! Не издавайте и гък.
Късно е да пазите тишина.
Знам къде се приземи всеки един от вас.
Четири... Пет стъпки.
Чувам как някой стъпва на пръсти.
Чувам те, чувам те.
Това би трябвало да е прозвучало като стъпки.
Хайде, нападни там, проклет воден Станд!
Щом се покажеш, моят Червен магьосник ще те изпари!
Искам да узная цялата приказка.
Топлината се покачва от пясъка, който се вълнува кат' море.
Зовът съдбовен за пореден път отеква.
Заплашителен огън изпепелява дестинацията им.
С остриета безстрашни
те ще пронижат сбралите се богове.
Накъде са се запътили и съдбата още отговор не може да даде,
ала за последната битка време е.
Платинена звезда ще бележи началото на този период!
Историята им започна, ала времето не спира своя бяг.
Кръстоносците не ще се спрат и на всичко край ще сложат!
Празната последна страница той ще вземе в ръце
и юмрук през нея ще забие!
Краят на света
и спомените на рода!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО И ЗВЕЗДНИТЕ КРЪСТОНОСЦИ: ЕГИПЕТ
Епизод 26 Иги Глупака и Н'Дуровият Геб, част 2
Ето го!
Чакай. Защо направи само пет стъпки?
Защо не продължи напред?
Сега!
Червен магьосник!
Какво?
Авдол!
Кой е този?
Силен е... - Авдол!
Подъл номер.
Трябва да слушам по-внимателно.
Онова не са били стъпки. Изглежда, е хвърлил някакви кръгли предмети.
И съдейки по това изгаряне... Това трябва да е бил Авдол.
Победих го.
Време е да те довърша... - Върна се!
Авдол!
Някой определено побягна сега.
Глупак! Какво си е въобразил Джотаро?
Съдейки по дължината на стъпките, той е висок около 190-195 см.
Не е Джостар. Тича като някой младеж.
Сигурно е Джотаро. Къде отиваш, момче?
Гмурна се! Водата погна Джотаро.
Така значи! Няма пак да нападне Авдол...
Джотаро, ще те настигне!
Дочух, че Джотаровият Станд Платинена звезда бил най-опасният.
Лорд Дио ще бъде поласкан, ако се разправя с него.
В името на лорд Дио ще дам всичко от себе си да победя Джотаро!
Джотаро взе нещо от пясъка.
Какво стоеше там? Спомни си!
Какво ти нещо,
това беше кучето! Да не би Джотаро да знае за кучето?
Видях те как скочи от колата преди атаката, гадино.
Можеш да надушиш вражеската атака, прав ли съм?
Не спирай, Джотаро! - Ще ми е нужна помощта ти, Иги.
Откъде ще нападне? Кажи ми, Иги!
В противен случай ти също ще умреш. И няма да получиш дъвка.
Иги!
Значи можел и да лети?
Никъде не отиваш!
Може и да съм тежък, но не ми се измъквай.
Платинена звезда е много бърз.
Опитай да се отървеш от мен, и ще ти скърши вратлето.
Какво? Стъпките изчезнаха след скока.
Все още не са се приземили. Невъзможно!
Браво, Джотаро. Ще пътува по въздух
и ще накара Иги да открие врага. А открием ли носителя му,
имаме по-големи шансове да се преборим с този страховит Станд.
Нищо... Джотаровите стъпки изчезнаха.
Къде е? Къде се дяна? Защо вече не издава звук?
Почнаха да губят височина.
Изглежда, Глупака не може дълго да лети.
Може единствено да се носи като хартиено самолетче?!
Краката ми ще опрат в земята.
Не се напрягай толкова, че почна да изпускаш газове!
И не смей да ни приземяваш.
Нямам избор.
Ще се наложи да се оттласна от земята, за да набере височина.
Набрахме височина, но звукът от ритника ми в пясъка ни издаде.
Вече знае, че летим.
Така значи. Стандът на кучето умее да лети.
Насочили са се право към мен.
Трябва да победя Джотаро, преди той да дойде при мен!
Стандът погна Джотаро! Онова оттласкване го е издало!
Принудени сме да поверим тази битка
на Джотаро.
Преследва ни. Хеликоптерът е много шумен,
но Стандът на Иги го издава единствено вятърът.
Няма да може да разбере къде сме.
Стигна ли до носителя, преди да загубим височина, ще спечеля!
Ето го! На около 400 метра съм от него.
Врагът, изглежда, е сляп.
Пясък! По нас се сипе пясък!
Негодникът хвърля песъчинки във въздуха. Проклятие!
Той чува сипещия се върху ни пясък като сонар на подводница!
Чувам отразения звук.
Знам дори на каква височина си, Джотаро!
Станд - Геб Носител - Н'Дур
Застреляй го! - Платинена звезда!
Колкото и да е бърз Платинена звезда, ако не знае откъде ще атакувам,
аз ще съм с крачка по-бърз!
Още веднъж!
Проклет пес!
Кучето се опитва да се спаси
и разкри на Станда ми местоположението на Джотаро.
Изоставя го!
Тъпо, проклето псе!
Много егоистично куче си имаш на помощ, Джотаро.
Свършен си. С радост ще те довърша.
Какво? Той хвърли нещо насам!
Звукът реже вятъра... Но какво е това?
Иги. Стегнете се.
Отбранявайте се със Стандовете си, или ще ви заболи от сблъсъка.
Тази поразителна сила...
О, не! Ще ме удари!
Не мога да повярвам! Той хвърли кучето.
Проклятие! Бях на косъм да довърша Джотаро!
Гадост! Кучето ме разсея и изгубих следа от Джотаро.
Къде е той?
Стои на едно място. Стои неподвижно някъде.
Част от плана му ли е това? Къде си, Джотаро?
Къде си, да му се не види?
Ето тук.
Така значи.
Дори не забелязах, че си толкова близо.
Ако не бях отзовал своя воден Станд, за да ме защити,
вече да си ми разказал играта в гръб.
Изглежда, бастунът вече не ми е нужен.
Ще ми потрябва, за да се прибера.
Дори морето не успя да събори шапката ми.
Спокойно, не те ударих с всичка сила. Ударът ми не е фатален.
Луд ли си? Прониза се със собствения си Станд!
Защо го направи?
Джотаро, знам, че обмисляше да ме разпитате
за другите осмина от нас, с които ще се сблъскате.
Стандът на Джоузеф Джостар, Пурпурния отшелник,
може да чете мисли.
Не мога да си позволя да кажа нищо, което би злепоставило господаря ми.
Дио...
Защо всички сте му толкова предани? Дори сте готови да умрете за него.
Джотаро, аз не се боя от смъртта.
От дете не съм се страхувал от нея,
благодарение на моя Станд.
Нямаше никой, който да ми се опре.
Спокойно можех да извършвам престъпления и убийства.
Полиция хич не ме плашеше.
Сигурен съм, че кучето ме разбира.
Но той бе първият, който ме накара от дъното на душата ми
да не искам да ме убие.
Той бе толкова силен, тайнствен, голям и красив.
И именно той бе първият, който призна стойността ми.
Цял живот чаках да го срещна.
Нямам страх от смъртта,
но не искам той да се откаже от мен и да ме убие.
Злодеят се нуждае от зъл спасител.
Ще ти кажа само едно. Името ми е Н'Дур.
Моят Станд въплъщава т.нар. произход на картите таро.
Той представлява божеството Геб, един от деветте египетски богове.
Той е бог на земята.
Деветте египетски богове? За какво говориш?
Казвам ти само за моя Станд...
Тъй като той бе победен от твоя. Повече няма да ти кажа.
Що ли за човек е Дио, който превръща хората във фанатици?
И кои са тези девет египетски богове?
Нямам си и идея какво става, но трябва да продължим по пътя си.
Успокой топката. Не съм ти ядосан.
От твоя гледна точка дъртият те е довлякъл в пустинята насила,
за да се биеш. Много неприятно.
Иги, искаш ли дъвка?
Стига сцени. Извинявам ти се.
Ето.
И таз добра... Ама че досаден пес.
Не отговарям, ако се гътнеш тук.
Проклет да съм. Носиш ми шапката?
Явно не умееш само пакости. Благодаря.
Дъвка?! Проклето псе!
Връщам си думите за теб.
Джотаро! - Джотаро! Добре ли си?
И таз добра.
Превод: asimilator Редакция: pikapika3 & KoP3Le7o
Това комикс ли е?
Не знаех, че имало комикси и в Египет?
Искаш ли?
Извинявай, но може ли да разгледам комикса ти?
Аз съм художник на комикси и в момента водя проучване.
Интересувам се от шантави книги и комикси.
В замяна ще ти дам да погледнеш през бинокъла ми.
Да видим. "Приключенията на братята Ойнго и Бойнго".
Няма автор.
Ама че шантав рисунък!
Добре е отпечатан и дори е цветен!
Живели нейде двама братя, които били много близки.
Аз съм Ойнго. - А аз Бойнго.
По-малкият брат Бойнго бил много срамежлив
и не можел да направи нищо без брат си Ойнго.
Винаги бил сам.
Докато батко Ойнго го нямало, Бойнго срещнал един много мил турист.
Той го почерпил със сладки и му дал да погледне през бинокъла му.
Бойнго си прекарал прекрасно. - О, 10:30 е!
Само че милият турист
се нанизал на един електрически стълб и умрял.
Ама че странен комикс. Толкова ли са популярни такива комикси тук?
Самата книга също е много странна. Останалите страници са празни.
Няма нищо отпечатано. Сигурно не е завършена.
Въпреки това е един странно реалистичен и вълнуващ комикс.
Извинявай, но би ли ми го продал?
Забрави! Книгата на брат ми не се продава.
Пръждосвай се. - Брат?
Чу ли ме?
Брат, казах ти да не говориш с непознати.
Пълно е с лоши хора.
Последно повикване! Автобусът за Асуан потегля.
Да вървим. Сигурно са тръгнали към асуанската болница,
за да помогнат на ранените.
Разбирам. Ще се наложи да изчакаме следващия автобус.
Следва продължение...
Ние сме непобедимите братя! - Кой е там?
Аз съм, Полнареф. - Какво е станало с униформата ти?
Държиш се странно днес. Да не би... - Нима...
Бате Ойнго, предсказанията са безпогрешни. Успех!